2020. gada 1. janvārī beidzas Ūdenssaimniecības pakalpojumu likumā noteiktais termiņš, kurā jāveic ūdens mērītāju jeb komercuzskaites mēraparātu mezglu ierīkošana. Likuma prasības attiecas uz tiem ūdens mērītājiem, kas uzskaita kopējo mājai piegādāto ūdens apjomu, nevis uz tiem, kuri atrodas dzīvokļos.
Atbilstoši likumam komercuzskaites mēraparātu mezgla ierīkošanu veic pats ūdenssaimniecības pakalpojumu lietotājs par saviem līdzekļiem. Tas attiecas uz iedzīvotājiem, kuri dzīvo gan privātmājās, gan daudzdzīvokļu mājās un izmanto centralizēto ūdensapgādi un/vai kanalizāciju. Tos, kuriem ir individuālā ūdensapgāde (no akas, spices vai urbuma) vai lokālā kanalizācija, šīs prasības neskar. Šādas prasības likumā noteiktas, lai visi lietotāji maksātu par faktiski patērēto ūdens vai novadīto notekūdeņu apjomu atbilstoši ūdens mērītāju rādījumiem. Ūdenssaimniecības pakalpojumu uzskaitei mājās, kurās nav izbūvēti komercuzskaites mēraparāta mezgli, tiek piemērotas Rīgas domes noteiktās ūdens patēriņa normas, proti, lietotāji maksā par nemainīgu apjomu ik mēnesi.